Tak.
Tak, grødhoveder.
Vi spiller en sang...
Jeg tror ikke Muddy Waters skrev den, men jeg hørte ham spille den.
Den hedder "Champagne And Reefer".
Og Buddy Guy kommer ud og hjælper os.
Tak. Buddy Guy.
Buddy Guy, for f!
Det er din.
Tak.
I er fantastiske. I har været et vidunderligt publikum.
Du godeste.
I lyder godt, I ser godt ud og I gør alt det rigtige.
Nu vil jeg fortælle jer, hvem der står heroppe og spiller.
Først vil jeg præsentere en smuk kvinde fra Queens. Lisa Fischer.
Jeg nossede i det.
Hun er ikke fra Queens, hun er fra Brooklyn.
Du er da fra Queens, ikke? Du er fra Queens. Den her kan jeg godt.
Lige bag hende står Bernard Fowler fra Queens.
Fra Sydafrika, Blondie Chaplin.
Tim Ries. Michael Davis. Kent Smith.
Bobby Keys på tenorsaxofon.
På keyboards, Chuck Leavell.
På bas, Darryl Jones.
På guitar, rockende Ronnie Wood.
De er vilde med dig, Ronnie.
På trommer...
Den fyrige festabe Charlie Watts.
Vil du sige hej?
Hej.
Han taler.
På guitar og nu sang. Keith Richards.
Godaften.
Hvordan virkede det? Var det okay?
Det er godt at se jer.
Det er godt bare at se nogen.
Så, hvis I har det godt...
Hej, smukke pige i blåt tøj.
Vi fortsætter med "You Got The Silver".
Tak, Ronnie.
Cool, ikke?
- Hvordan er dit helbred? - Mit? Det er fantastisk.
- Er du klar til at turnere? - Klart.
Rygtet siger, at det er jeres sidste turne.
Det rygte gik også i 75, 72, 69 og så videre. Det kommer ikke fra os.
Hvordan har du overlevet?
Man skal ikke spørge sig selv hvordan. Man skal bare gøre det.
Jeg analyserer det ikke. Mit held er ikke sluppet op.
Mister du nogensinde koncentrationen på scenen?
Jeg tænker ikke på scenen. Jeg føler.
Man er bare sig selv. Man tænker ikke.
Når vi står på scenen...
... er vi i vores egen lille verden.
Vi elsker det, vi laver.
Hvad er Keiths bedste træk?
Han er meget moralsk og hensynsfuld, modsat hans image.
I de slemme eller gode, gamle dage, var han virkelig så vild? Og var du?
Ja. Og Keith er stadig vild. Og det er jeg egentlig også.
Ronnie siger, at det sværeste ved at være i bandet er at følge med dig.
Han tror, han kom med, fordi han kan holde til tempoet.
- Er han sej? - Ja, men jeg slider ham op.
Er Ronnie din højre eller venstre hånd? Din ven eller tvilling?
Godt spørgsmål. Ronnie og jeg er sådan her.
Og vi er også sådan her.
- Hvem er den bedste guitarist? - Det ved han, jeg er.
- Hvad siger du? - Ingen af os vil være den bedste.
- Han sagde, det var ham. - Det ved jeg, han ville sige.
Jeg ved, at sandheden er, -
- at vi er ret dårlige, men sammen er vi bedre end ti andre på én gang.
Den følelse kender I vist. Gid det må gå jer vel.
I lyder godt, derude.
- Tak. - Tak. Christina Aguilera.
Mange tak.
Okay. Det var fedt.
Har I det godt?
Så sig "ja".
Mange tak, alle sammen.
Tak for i aften.
Fjerde august 1972.
Cavett møder Rolling Stones.
Godmorgen.
Bliver du fristet til, når publikum venter derude, -
- bare at droppe det, fordi de forlanger for meget af dig?
Du arbejder hårdt for pengene. Det kræver så meget energi.
Du taber sikkert fem kilo hver gang.
- Jeg har glemt spørgsmålet. - Det har jeg også.
Ja, nogle gange bliver man fristet.
For eksempel hvis turen derhen har været hård.
- Som forleden, da var vi i fængsel. - I var i fængsel?
Keith og jeg sad på hver sin side af en mur.
Jeg sagde: "Vi kommer ikke derhen, så lad os lade være med at prøve."
Keith sagde: "Vi skal nå det." Så sagde jeg: "Okay, så gør vi det."
Det var nu ikke os, der gjorde noget. De fik os ud.
Kan du forestille dig, at du stadig spiller, når du er 60?
Sagtens, ja.
Jeg får sgu brændt røven af af lyset!
Giv mig badekåben rigtigt på.
- Der er han. - Af sted. Af sted.
HOLD DØREN LUKKET
Op! Op!
TILEGNET AHMET ERTEGUNS MINDE
31. JULI 1923 - 14. DECEMBER 2006
- Et mysterium. - Revet med i nederlaget.
Hvordan tager publikum det med alle de kameraer?